Mergeți pe strada Myrtle nr. 1818.
O posibilă crimă.
Domnule detectiv... Urma de sânge merge către containere.
Am găsit celălalt pantof și un portofel.
Lana Gregory. Strada Myrtle nr. 1818.
Aproape ajunsese acasă.
Către toate echipajele, un polițist a raportat o crimă.
Victima este o femeie, pe strada Myrtle, la nr. 1818.
Echipajele să confirme către dispecerat.
Jo, sunt Mac. Am primit pe telefon o fotografie ciudată.
Poftim?
Descrie-mi-o.
Da, e aceeași.
Cred că știu de ce ne-a fost trimisă fotografia.
Victima e una din laborantele noastre.
CSI: NY Sezonul 8 Episodul 14
Traducerea & adaptarea: Andrada2003/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com
A fost așezată ca să reproducă scena crimei originale.
Un pantof pe ultima treaptă, unul lipsă, coafura, haina deschisă...
Ucigașul a fost atent la detalii.
O fi având vreo legătură cu laboratorul
sau cu victima inițială, Lana Gregory?
Nu știu. Poate vom afla când depistează Adam telefonul de unde s-a trimis poza.
Polițiștii au căutat martorii din zonă.
Am găsit asta într-un tomberon, în josul străzii.
Exact ca în crima inițială.
Deocamdată, e oglinda crimei din 1957.
Victima e o femeie de 20 de ani, locul e tot strada Myrtle, nr.1818.
Aceeași oră, ba chiar a și nins astăzi.
Trei plăgi înjunghiate în abdomen.
Avem de-a face cu un ucigaș la indigo după 55 de ani?
Nu cred.
Ucigașii de acest fel profită de pe urma notorietății primului.
În cazul ăsta, atenția presei s-a concentrat asupra victimei.
- Știi de când e gol locul ăsta? - De vreo nouă luni.
Îl căutăm pe proprietar.
Jessica Drake. Legitimația de la laborator.
N-am recunoscut-o până nu i-am văzut ochii.
Unul albastru, unul căprui.
De ce-ar fi vrut cineva ca voi doi să aflați primii de moartea ei?
N-aveam legătură cu ea.
Lucra mai mult în schimbul de noapte,
făcea munca de jos, adică spăla eprubetele,
comanda materiale, așa ceva.
Totuși, a avut ceva tupeu să vă trimită poza pe telefoane.
A obținut ce și-a dorit: atenția noastră.
E o mare diferență între crima inițială și cea de acum.
Prima a rămas nerezolvată, dar acum îl vom găsi pe ucigaș.
Aveți indicii, domnule Taylor?
E un ucigaș la indigo în libertate?
Piciorul unui pahar de vin?
Ce avem, doctore?
Jessica Drake, laborant debutant. Ora morții: aproximativ acum două ceasuri.
Cauza: exsangvinarea.
- Te simți bine, iubito? - Da.
I-am cunoscut părinții. Au venit odată la laborator.
Erau încântați. Ce mândri erau de ea...
Tăieturile și rănile de pe față arată o luptă, dar nu sunt stropi de sânge
- în jurul cadavrului, nu? - Nu pare să fi fost târâtă,
cadavrul n-a fost aruncat aici, deci ăsta-i locul unde-a fost atacată.
Nu sunt urme de sânge care se îndepărtează de cadavru.
- Deci ucigașul nu era rănit. - Doar două rânduri de urme pe jos.
- Niciuna a Jessicăi. - Astea sunt de la mine și de la Mac.
- N-am lăsat pe nimeni să calce aici. - În ciuda urmelor de pe cadavru,
nu sunt dovezi ale luptei și nici ale prezenței ucigașului?
Nu.
Înseamnă că ninsoarea a început după crimă.
A ascuns sângele și a distrus dovezile.
- Mama Natură e complice. - Nu avem noroc.
Poate că...
Zăpada e afânată. E bine.
A fost frig toată ziua, nu?
În Montana, când deszăpezeam aleea, cel mai ușor îndepărtam primul strat.
Sub el era o pojghiță de gheață, când temperaturile erau scăzute.
Uneori găseam urme de cauciucuri.
- Adică? - Dovada e ascunsă sub zăpadă asta.
Iată arma crimei.
- O cupă spartă de șampanie. - Ai ochi buni.
Aceeași formă și lungime ca și suportul de hârtii
cu care-a fost ucisă Lana Gregory în 1957.
Apropo de ochi buni, Jessica era un caz rar de "heterocromia iridium".
Un iris era albastru, unul căprui.
Mi se pare foarte ciudată similitudinea dintre cele două victime.
Autopsia Lanei a arătat heterocromie sectorială la ochiul drept.
"O porțiune din ochi avea pete căprui". Ea avea ochi verzi.
Uneori, dă impresia că ai ochi de culoare diferită.
Ambele victime aveau nuanțe diferite la ochi.
Ce coincidență imposibil de stranie!
Înseamnă că nu e o coincidență.
Probabil ucigașul știa.
Poate de-asta și-a ales-o ca victimă pe Jessica.
Un alt detaliu important...
Ca și Lana, Jessica a fost înjunghiată de trei ori, în lateralul torsului,
provocându-se răni la ficat. A avut hemoragie masivă.
Dacă vrei să copiezi o crimă, mergând până la culoarea ochilor,
de ce să schimbi arma crimei?
Un suport de hârtie se putea cumpăra de oriunde.
E echivalentul armei originale, dar conferă puțin mister
ucigașului actual. Vrea să se facă remarcat.
A vrut să arate cadavrul exact ca la crima precedentă.
Ești sigur că-i vorba de un bărbat?
Vânătăile sub dermice arată că suspectul poate fi bărbat.
Încheieturile fetei au fost strânse tare.
Cred că și o femeie puternică ar putea-o face.
- Nu mă îndoiesc, însă... - Alea sunt litere?
Litere grecești. Phi Gamma Alfa.
E un inel al unei frății.
Simbolurile grecești sunt inscripționate în exterior.
Deci, cred că e vorba de un bărbat.
Jessica era grozavă.
Nu-mi vine să cred că a ucis-o cineva.
- Era.. altfel. - Cum adică, altfel?
Era liniștită.
O interesa doar munca.
- Greu îi smulgeai un zâmbet. Era... - O plăcere să-i fii în preajmă.
Singura care făcea din spălatul eprubetelor un lucru mai puțin plicticos.
- Avea vreun iubit? - Nu.
Nu chiar.
Dezvoltă, te rog.
Harlan o plăcea mult.
- Care Harlan? - Harlan Porter.
- Lucrează la laborator? - Da. La balistică.
Nu cred că atracția era reciprocă.
- Era drăguță cu el, dar... - El îi dăduse o poreclă: Lana.
- Ca și Lana Gregory. - De ce?
- Harlan știa totul despre cazul acela. - Își dăduse licența din el, cred.
Când a cunoscut-o pe Jessica, i-a spus "Lana".
I-a povestit despre acel caz, că ambele aveau ochii de altă culoare.
- Ei i-a plăcut. - Suna atât de romantic...
Nu pot să cred că s-a întâmplat asta. Jessica îmi era cea mai bună prietenă.
Când l-ai văzut ultima oară pe Harlan?
- Acum o săptămână. - Ieri.
M-am urcat aseară în lift cu el.
Am vrut să-l sun, să-i spun despre Jessica.
N-am dat de el. Nimeni nu știe nimic de el.
Știi ceva despre Harlan Porter?
Da, e un tip isteț, lucrează la balistică.
De ce mă întrebi? E suspect?
Se pare că era fascinat de cazul Lanei Gregory.
- N-a ucis-o el pe Jessica. - Pari foarte sigură.
Nu se potrivește profilului.
- Ăsta-i răspunsul standard? - Nu-i știu pe cei din tura de noapte,
dar pe Harlan l-am întâlnit și e un tip deosebit.
- Nu-i de găsit. - Nu înseamnă că e vinovat.
Bună. E frig afară.
- M-am gândit că vrei niște cafea. - Ar fi perfect.
- Ți-am pregătit chifle, iaurt și burrito. - Mersi.
Îți mulțumesc pentru ceea ce faci. Am fost la lucru toată noaptea.
Îmi pare rău pentru cele întâmplate acelei fete.
- Ziceai că lucra la laborator? - Era laborantă.
N-o cunoșteam.
Probabil mi-a răspuns la solicitări de vreo mie de ori.
Era doar un halat alb în câmpul meu vizual,
care-mi întindea o hârtie, probabil îi mulțumeam,
dar nu i-am dat niciodată atenție.
Mă simt de parcă am pierdut ocazia.
În laborator lucrează mulți oameni, iar tu ești ocupat, Mac.
Așa-i, dar azi... sună a scuză.
- Scuză-mă, n-am vrut... - E-n regulă.
Trebuie să mă întorc.
Mulțumesc că m-ai ascultat.
Petrecerea aia dată de părinții mei mâine, la care ai acceptat să mergi...
Nu-ți mai face griji.
- Mă lași baltă? - Nu, dar nu vreau să te simți obligat.
Ai mei abia așteaptă să te vadă, dar îi știi cum sunt.
O să mă descurc. Voi fi acolo.
Treaba ta, eu te-am prevenit.
De parcă ar fi ceva periculos.
Mersi.
Mac Taylor, te ador.
Apreciez amiciția noastră mai mult decât pot spune prin cuvinte.
Nu trebuie să te simți obligat să-mi răspunzi în același fel.
E suficient un zâmbet.
Trebuia să-ți spun toate astea.
Muncim din greu, zi de zi, și nu spunem niciodată ce simțim.
Copiii ăia de acolo...
Un tribut atât de simplu, dar atât de frumos, adus Jessicăi.
- Vrei un șervețel? - Te rog.
Trebuia să-ți spun toate astea.
Mulțumesc pentru mâncare.
Mă gândesc ce să le spun părinților Jessicăi, când vor veni.
Mă gândeam că, dacă-mi făceam timp să pun întrebări, să fiu mai atent...
Nu puteai să schimbi finalul.
Îmi doresc doar să fi știut mai multe despre ea.
M-am uitat în dosarul fetei. Trecuse examenul de criminalistică,
acum două zile, iar noi avem două locuri libere pentru criminaliști.
Conform rezultatelor profesionale și recomandărilor sale, era favorită.
Spune-le asta părinților. Vor fi mândri de ea.
Am scos dosarul Lanei Gregory și toate dovezile de atunci.
- Arma originală a crimei lipsește. - Poftim?
Raportul de autopsie spune că arma crimei a fost predată ca dovadă, la depozit.
A dispărut din cutie.
Am cerut evidența celor care au avut acces la depozit
în ultimii doi ani.
Trebuie să găsim o breșă în cazul ăsta.
Din păcate, Adam n-a reușit să găsească telefonul de unde ni s-au trimis pozele.
Era unul cu cartelă, plătit cu bani gheață. Nicio urmă.
La ce te gândești?
Ce vezi în poza asta?
Pe tine, pe mine, Sheldon, Danny, Lindsay.
- Și câți laboranți? - Trei, au fost desemnați să vină acolo.
Numai Danny și Hawkes au făcut poze la locul crimei.
Noi suntem toți în poză, inclusiv laboranții. Cine a făcut poza?
Crezi că ucigașul, iar poza e un mesaj.
Cineva care avea acces la telefoanele noastre,
care ne-a trimis poza, care putea fi la locul crimei,
care avea acces la dovezi, care joacă "prinsa" cu noi.
Nu doar victima era din laborator, ci și ucigașul.
Harlan Porter.
Aceasta e echipa care anchetează moartea Jessicăi Drake.
Toate dovezile vor fi procesate doar de noi.
Luăm totul de la început.
Dovezile găsite rămân în acest grup.
Dacă avem nevoie de un ADN, îl duce unul din noi, supraveghează
și vine cu rezultatele.
Dacă ucigașul a avut acces la dovezile găsite la locul crimei,
ancheta poate fi deja compromisă.
Aveți grijă și verificați de trei ori totul.
Mai sunt interogați și alți laboranți?
Se pare că am decis vinovatul din fișa postului,
iar Harlan pare principalul suspect.
- Crezi că el a făcut-o? - Nu.
- Știi cine a făcut-o? - Nu.
Avem o responsabilitate pentru Jessica Drake.
Cineva din laborator crede că e în avantaj.
Dacă-i Harlan, vom dovedi, dacă nu...
Ne vom face treaba mai departe.
În camera asta se instituie o lege a tăcerii.
Nimeni nu va fi iertat dacă o încalcă.
Pentru Mac, e ceva personal, Adam. Nu se va purta cu mănuși.
Și pentru mine e personal.
Eu am stat cel mai mult timp cu laboranții.
Acolo am început și eu.
Nu vor să se poarte cineva cu mănuși, dar vor să fie respectați.
Pentru mine, Jessica n-a fost doar o fată în halat alb.
A fost o prietenă.
- Ai o clipă, doctore? - Sigur.
- Bucățica de pe haina victimei... - Părea o așchie, dar nu erau pomi în jur,
m-am gândit că aparținea ucigașului.
- Uită-te puțin. - Bine.
- Ăla-i un ochi? - E un ochi, nu?
Credeam că am luat-o eu razna.
- Pare o așchie cu un ochi. - Pune imaginea pe monitor.
Phasmatodea. Insecta-așchie.
Asta însă e moartă și oricum nu trăiește în New York, iarna, sub zăpadă.
- De unde a apărut? - Exact.
Iată-mă! Am venit să te salvez, fiindcă deja ai făcut riduri pe frunte.
Nu-i rid, e o încrețitură.
Pari cam perplexă.
- La ce lucrezi? - Din toate urmele de pași,
am aflat care erau ale victimei.
Da?
Astea de aici. Corespund pantofilor Jessicăi,
se întrepătrund, deci a fost o luptă acolo.
Acum vreau să aflu care sunt ale ucigașului.
Cauți pași care să arate o luptă.
- Da. - Nu așa se face.
- Așa mă salvezi? - Treci cu vederea un aspect important.
- Care? - Locuința era liberă, agenții imobiliari
o puteau arăta oricui.
Urăsc să ai dreptate.
- Pot continua? - Te rog.
Elimină toate urmele de pași care merg spre ușa casei și se întorc.
Aparțin celor care au vizitat casa și n-au legătură cu crima.
- Mai rămân trei urme. - Bine.
Avem deci două urme de cizme, care sigur aparțin unor bărbați.
Urmele astea sunt mai mici, par a fi tocuri,
deci sunt ale unei femei. Să nu mai zic că nu arată a luptă.
Jo a zis și ea că Sid a găsit vânătăi sub dermice de la un inel bărbătesc.
- Eliminăm și femeia. - Da.
Ne rămân doi bărbați cu picioare mari.
Corespund cu calculul înălțimii persoanei care a făcut poza.
1.86 m. Ce bun sunt, nu?
Messer. Vin imediat.
Flack l-a găsit pe Harlan și legătura cu Phi Gamma Alfa.
Frumos. Bravo, iubito.
- Unde-ai fost, Harlan? - Nicăieri.
- Te-am sunat toată dimineața. - Prietenii tăi sunt îngrijorați.
Nu-i o crimă să nu răspunzi la telefon.
Lucrezi în tura de noapte la laborator, nu?
La balistică. Eu introduc în IBIS gloanțele găsite de voi la locul crimelor.
- Porți 46 la pantof și ai 1.86 m? - Și?
- Mai ești și în frăția Phi Gamma Alfa. - Și?
Mai e ceva ce nu sună bine în privința ta,
semnătura din registrul dovezilor din depozit.
De ce ai cerut dosarul Lanei Gregory?
N-am fost în depozit și n-am semnat nimic.
Verificați-mi semnătura.
Hai să discutăm despre vânătăile de pe încheieturile Jessicăi.
- Harlan? - Am vrut s-o ajut.
Uneori, nu-mi dau seama de puterea mea. Ea se prostea și...
- Băuse prea mult, ambele erau așa. - Care "ambele"?
Jessica și Kim. Ne-am dus să sărbătorim.
Luasem examenul de criminalistică.
M-am trezit deodată că s-au urcat pe bar și dansau ca proastele.
Am tras-o jos pe Jessica. Nu trebuia să se poarte așa.
Numai Kim face porcării din astea.
Jessica s-a supărat pe mine.
Mi-a zis că am strâns-o prea tare și că o doare.
- Apoi? - Nimic.
- Te-ai dus acasă? - Nu. M-au lăsat la bar.
Mi-am comandat o cafea, apoi am plecat cu metroul.
M-am plimbat cu metroul.
Mă simțeam prost.
- Suficient cât s-o omori? - Poftim?
I-ai dat porecla de "Lana".
I-ai luat viața ca și în cazul acelei femei.
Nu, n-aș fi făcut așa ceva. N-am făcut așa ceva.
M-am simțit prost că ne-am certat
și că a plecat înainte să am ocazia să-i spun ce simt.
N-am mai apucat să-i spun că o iubesc.
Nu i-am mai spus...
Nu i-ai spus lui Flack
că erai cu Jessica și cu Harlan în noaptea crimei.
N-am vrut să-l bag în belea pe Harlan.
- De ce să-l bagi în belea? - El trebuia să fie la serviciu.
Jessica l-a convins să chiulească puțin, pentru un pahar, dar au fost mai multe.
Se pare că Jessica îl plăcea mai mult decât credeau unii.
I-am spus că-l duce de nas și că nu se va sfârși bine.
- Voia să-i dea papucii? - Nu știu.
Dacă asta a făcut, te-ai gândit că, poate, de supărare, va face ceva?
Nu vreau să vă las o impresie greșită.
E un tip de treabă, nu cred că i-ar fi făcut ceva rău Jessicăi.
După ce l-ați lăsat acolo, unde v-ați dus?
Nu l-am lăsat acolo. Eu am plecat. M-am dus acasă.
- Phasmatodea. - O insectă care arată ca o așchie.
A găsit-o Hawkes pe haina Jessicăi.
Specia asta nu poate supraviețui iarna, în New York.
Dar căutăm pe cineva care lucrează în laborator, deci...
- EDNA e răspunsul. - Nu-mi spune că EDNA e suspectul!
Am o teorie.
Am verificat toate cazurile la care lucrăm.
În niciunul nu-i vorba de insecte.
S-a făcut însă un update al EDNA privind insectele,
în preziua morții Jessicăi.
Trei laboranți au fost desemnați pentru asta.
Jessica nu era printre ei. Toate erau femei.
Tocmai ai restrâns cercul suspecților.
A fost compromisă integritatea laboratorului?
Să vă fie clar un lucru.
Integritatea laboratorului NYPD nu a fost compromisă.
Laboranții s-au întors la treabă, cazurile se rezolvă,
probele sunt analizate la fel.
E adevărat că procurorul e îngrijorat că verdictele ar putea fi atacate
când vom ști cine-i ucigașul?
I-am asigurat pe procuror și pe primar de completa mea transparență.
Orice dovadă analizată anterior de suspect va fi raportată.
Nu comentez mai mult.
- Pot să vă ajut? - Cred că eu pot să vă ajut.
Sunt detectiv Paul Burton.
Am condus ancheta în cazul morții Lanei Gregory.
Aveam 22 de ani când am primit cazul.
M-am pensionat acum zece ani, fără să aflu adevărul.
Nu mă mândresc cu asta.
Încercăm să găsim o legătură între cele două crime.
- Nu cred că aveți noroc. - Nu.
Spuneați că vreți să mă ajutați?
Am o întrebare.
Știi cumva ce nuanță de ruj purta victima?
Am căutat amprente cu mâinile goale, când am ajuns polițist.
Credeam că ADN-ul nu poate fi analizat.
În ciuda tehnologiei avansate, încă îl caut pe ucigaș.
Mă bucur când văd că se mai folosește și stilul tradițional.
Am găsit poșeta victimei la locul crimei, dar nu era niciun ruj în ea.
Cred că ucigașul a rujat-o.
Iată arma crimei, dle detectiv.
Un suport de hârtie.
Ce tânără e...
Am citit în ziar articolul unui reporter despre crimă.
Spunea că victima avea un ruj roșu aprins.
Și Lana avea ruj roșu în noaptea aceea.
Pozele făcute erau alb-negru, detaliul n-a apărut în niciun raport.
Fetele de la secretariat vorbeau despre asta.
Am spălat deja cadavrul, dar pot încerca să caut urme de ruj.
Dacă nuanța de ruj e aceeași cu a Lanei, ucigașul știe pe cineva
care a avut acces la informație.
Roșu aprins. Asta-i nuanța.
De ce nu-i aduce Flack pe cei trei suspecți la interogatoriu?
Mac vrea să rezolve cazul prin dovezi, nu bazându-se pe mărturisirea ucigașului.
Avem urmele unei singure femei la locul crimei.
Ai cărei pași nu arată o luptă.
Nimeni n-avea de ce să stea pe prag, decât dacă vizita casa
ori dacă era implicat în crimă.
Pașii femeii nu duc la ușă, deci ea e ucigașa.
Moartea Jessicăi a fost crimă cu premeditare,
ucigașa a vrut neapărat să semene cu uciderea Lanei Gregory,
deci poate a făcut întâi un test.
Se explică de ce urmele nu erau rare. Ucigașa a venit aici mai devreme.
De-asta s-a tot învârtit pe aici.
Are cunoștințe de criminalistică, așa că s-a întors
și a eliminat urmele din momentul crimei, ajutată fiind și de ninsoare.
A uitat însă că a fost acolo ieri, mai devreme.
Nu putem folosi asta la proces.
Putem face însă un profil. O femeie cu mărimea 36-37, de 1.86 m.
E o greșeală aici. Nimeni nu se încadrează. Niciuna nu-i atât de înaltă.
Tocuri!
Roșu aprins.
E o nuanță de ruj. Dar știi deja asta.
Era foarte populară în anii '50.
Lana Gregory avea un ruj la fel în noaptea morții.
Asta nu știe multă lume.
Ai rujat-o pe Jessica cu nuanța asta după ce-ai omorât-o.
Jessica mi-a fost cea mai bună prietenă! N-am omorât-o eu!
Ba da, Kim. Erai geloasă.
Nu mă interesa Harlan!
- Nu-i vorba de Harlan. - Erau două posturi libere de criminaliști.
Știai că-i o concurență grea și te-ai gândit să elimini problema.
Cazul Lana Gregory a fost acoperirea perfectă.
Casa era liberă, îl auziseși pe Harlan povestind atâtea,
iar bunica ta, care lucrase ca secretară la poliție atunci,
ți-a spus ce nuanță de ruj avea Lana.
Bunica ta te-a determinat să te înscrii în poliție.
Ai scris despre asta în cererea de admitere.
Mă îndoiesc că va fi mândră de tine.
Nu sunt vinovată de nimic.
Ai transferat o urmă de la EDNA pe haina Jessicăi.
Harlan a făcut-o!
I-am lăsat singuri.
Am găsit asta în apartamentul tău.
E arma originală, care a dispărut din depozit.
I-ai falsificat semnătura lui Harlan în registru.
- Ai vrut să-i înscenezi lui totul. - Voiai să fii printre primii trei
pentru a obține postul, îl doreai cu disperare.
Eram mai deșteaptă decât Jessica!
Eram aici de mai multă vreme.
Am muncit mai mult! Mi-am dat seama ce urmează.
Chiar și tu erai captivat de ea!
Sunt Jessica Drake. Lucrez în tura de noapte.
Acum îi țin locul unui coleg.
Toată lumea se îndrăgostea de ochii ei.
Dintr-o dată, nu mai exista nimeni.
Știa ce face!
Mă răzgândisem, nu voiam s-o mai fac.
Am lăsat arma acasă, am abandonat planul.
Apoi... s-a întâmplat.
A fost ca un mesaj.
Doamne! Scuză-mă, te rog!
I-am spus Jessicăi că fostul apartament al Lanei e gol
și că putem merge să vedem locul crimei.
Ciudat.
Harlan are dreptate. Semeni cu ea.
Ce faci?
Apoi, a fost atât de ușor...
Ușor?
Poate ți-a fost ușor să-i iei viața Jessicăi,
dar îți promit că va fi cumplit să trăiești mai departe cu asta.
Chiar vrei să rezolvi cazul?
Polițiștii au epuizat atunci toate pistele.
Înseamnă că făptașul nu se mai așteaptă să-l găsesc.
- Așa te-ai îmbrăcat? - Cum?
Parcă ziceai că te întâlnești cu Christine.
Mă întâlnesc cu o veche prietenă și cu familia ei. Ce-are costumul meu?
E... costum.
Nu mai fi așa scorțos.
Renunță la hainele astea la patru ace.
Poartă și tu ceva care să spună...
Mă rog, nu știu ce să spună, dar sigur nu asta.
Parcă aveai un caz de rezolvat.
Încerc să te ajut în viața amoroasă.
Noapte bună, Jo.
Măcar renunță la cravată!
Nu știu cum să-ți mulțumesc pentru tot ce ai făcut.
N-a fost chiar atât de rău. Familia ta e grozavă.
M-am bucurat să-i revăd.
Recunoaște, a fost un coșmar.
Bine, a fost palpitant.
Unchiul Max se pricepe la interogatorii.
M-a ținut de vorbă 40 de minute.
Trebuie să-ți mărturisesc ceva.
A fost un plan egoist de-al meu.
M-am gândit că, dacă te aduc, nu va mai trebui să aud
ce bărbat nemaipomenit vor ei pentru mine
și ce nasol e că sunt singură.
M-am gândit că vor discuta cu tine
și vor uita de pericolele din viața mea măcar pentru o seară.
- A funcționat? - Nu.
Ești într-o sală plină de oameni care te iubesc.
- Asta contează. - Știu.
Dar mă omoară. Uită-te la ei.
Ne urmăresc fiecare mișcare. Vrei să plecăm?
Știu un loc unde fac un cocteil demențial.
- Nu tu ești gazda aici? - Ți se pare că sunt gazda?
Bine.
Ce-ar fi să le dăm motiv de bârfa?
Îmi pare rău.
Eu am fost de vină.
N-am vrut...
De fapt, mi-a făcut plăcere.
Mă duc să iau hainele.
Bine.
Traducerea & adaptarea: Andrada2003/SubTeam pentru www.subs.ro